Mă întreb ce rezervare au lăsat ei? Gatttaff.
Camionul s-a supraîncălzit.
Sunt 30 de mile până la prima staţie. Îmi trebuie nişte apă.
Poate că ar fi trebuit să furi un camion mai bun, Tonto.
- Ai o gură cam mare, deţinut. - Glumeşte doar, şefule.
- Aş putea primi nişte apă? - Vrei să spui apă de foc, Tonto?
Isuse. Atenţie!
E un prizonier statal, idiotule.
Dă-i bătaie.
Stai aşa, rahatule.
La o parte.
Nu mişca, deţinut.
APO 657, unitatea 25 pentru APO 478.
Evadare în desfăşurare. Doi ofiţeri căzuţi.
Fugarii sunt într-un camion albastru. Doi oameni.
Un indian, înalt, 120 de kg, a evadat cu AIbert Ganz.
Sunt înarmaţi şi periculoşi. Veniţi aici, repede.
Evadare în desfăşurare. Un indian şi Albert Ganz.
Dacă tot ai o casă, puteai să-ţi pui şi tu o cămaşă curată.
Ce te face să crezi că aş avea o cămaşă curată acasă?
Frumoasă dimineaţă.
O vreau frumoasă, înaltă, micuţă. Chiar micuţă.
Trebuie să aibă picioare frumoase.
Nu-mi plac blugii. Blugii sunt ieftini.
O rochie. O rochie de vară drăguţă. Da, ştiu că nu pricepi.
- Şi eu? - Şi încă una pentru prietenul meu.
Ceva indian. Nu, nu cu turban.
O indiancă.
La Walden Hotel, lângă Broadway.
Să întrebe de... G P Polson.
Peste vreo două ore. Da.
- E un mic dejun criminal. - E la fel ca ziua pe care am avut-o.
- Ce tot spui? - Jack, urăsc atitudinea asta.
Ce schimbă asta? Te fac să te simţi bine.
- Ce mai vrei altceva de la un bărbat? - Mă înnebuneşti.
N-am timp de asta. Trebuie să merg la servici.
- Eşti fără speranţă. - Asta spun şi eu mereu.
- Sună-mă mai târziu. - Şi tu mă placi? Bun.
- Mersi pentru cafea. - Uite, ia asta.
Ştii ce se spune:
Iarna mea cea mai grea, a fost vara petrecută în San Francisco.
Nu mergem iar la magazin. Trebuie să mai facem şi puţină economie.
- Îmi place covorul acela. - Nu ni-l putem permite.
Ştiu că nu putem, dar îmi place.
Vrei să mă apuc de furat?
- Surpriză, Luther. - Erai închis.
- Vreau banii ascunşi de Reggie. - Despre ce vorbeşti?
Vrei ca indianul ăla să-i rupă gâtul?
- Am fost parteneri. - Billy, rupe-i gâtul.
Nu. Îţi aduc banii, dar nu pot până luni.
Sincer. Locul unde îi am e închis acum.
Luni dimineaţa se deschide. Ţi-aduc banii atunci.
Mi-ai plăcut mereu, Luther. Era haios pe vremuri.
- Pe ea o ţinem noi. - Ai încredere în mine.
Dacă te joci cu mine, o să fac atâtea găuri în ea câte nu-ţi închipui.
- Ganz, te rog. - N-o da în bară.
Rosie!
- Hei, Algren, ai nevoie de ajutor? - Nu, mă stresezi.
Nevastă-ta te stresează. La radio ai spus că ai ceva.
Un tip pe nume Polson are o problemă cu cărţile de credit.
Una din cărţile de credit a lui Polson a fost folosită pentru a plăti coupe-ul verde de acolo.
E o glumă?
A fost un copil cu o sabie.
- Ei bine, voi sunteţi experţii. - N-avem nevoie de artileria grea.
Încerc şi eu să ajut.Îmi place să-i văd pe profesionişti la lucru.
- N-am nevoie de ajutor. - Dar poţi să vii.
Pândeşte holul. Cum merge maşina?
- Cum e soţia? - Rea ca un şarpe.
Voi aţi fost aici de curând. Nu vreau să fiu deranjat iar.
- Vrem doar să controlăm o cameră. - Nu, dacă nu aveţi mandat.
- Trebuia să te faci avocat. - Ce dracu e asta?
- Îl căutăm pe Mr. Polson. - Camera 27.
- Ok, faceţi ce vreţi. - E singur?
Au urcat nişte fete.
- Aveţi grijă. - Şi tu păzeşte holul.
- Te las pe tine, Al. - Mersi.
Nu e chiar marea mea dorinţă.
E vremea partajului. Am un puşti care stă cu bunica lui.
Nu vrei să asculţi chestii personale. Mă asculţi?
Ai auzit vreun cuvânt din ce-am spus?
Câţi bani ţi-au mai rămas?
Bună, Liz. Eu sunt. Ce mai faci?
Nimic, doar câţiva poliţişti. Cum a fost întâlnirea?
Trebuie să încetezi să mai suporţi rahatul ăla.
Întreabă cine e. Da?
- Cine e? - Poliţia, deschide.
- Deschide, acum. - Continuă.
Numai puţin, să pun ceva pe mine.
Când îţi spun să sari, sari.
Cheamă ajutoare acum!
Operator?
Jack, sunt doi.
Stai aici.
- Operator... - Lasă telefonul.
Dă-mi drumul.
Billy, adu-o afară. N-o să tragă.
Hai.
Taci.
Dumnezeule!
Nu!
Tu, aruncă-mi aia şi n-o să-l omoare.
Jack, nu le da arma. N-o face!
Nu face asta pentru mine.
Adu maşina.
Frumoasă armă.
- Ce s-a întâmplat? - Citeşte raportul.
Doi poliţişti spulberaţi de un falsificator de cărţi de credit?.
- Au fost poliţişti buni. - Au dat-o în bară.
Asta spui mereu, asta spui.
- Noi o dăm în bară mereu. - Adevărul doare.
- Nu pricep. - Pot să iau şi eu?
Când cineva îţi fură arma trebuie să faci un raport.
Doi poliţişti au murit din cauză că ai dat-o în bară.
Asta n-o să-i aducă înapoi.
Cates, vreau să te văd imediat. Mă auzi?
Te aud. Vocea ta bubuie. Cinci minute.
Sunt o mulţime de împuşcaţi cu un 44 de curând.
Probabil sunt supăraţi.
- Eşti părtaş la crimă. - Scuteşte-mă.
Numele său real e Albert Ganz.
A venit din est, acolo a făcut un jaf armat.
A fugit din închisoare acum două zile.
Un adevărat animal. Citeşte asta.
Ţi-a dat revanşa, sau nu i-a plăcut marfa?
- Să te fut. - O să fac o verificare.
Asta e de la prima armă folosită de Ganz.
Se potriveşte perfect, dar nu e cea de la WaIden HoteI.
S-a tras cu şase ore mai înainte. Am găsit-o într-o parcare.
Sunt nişte tipi foarte răi acolo.
Dacă n-ar fi fost, noi ce-am mai face?
M-a dat jos, apoi a dat drumul la TV. Apoi aţi venit voi.
Asta-i tot dar cred că o să vă facă zile negre.
Îi place să omoare poliţişti mai mult decât să şi-o tragă.
Asta e ce avea la hotel. Camera tipului mare era goală.
Un încărcător rapid. Tipul ăsta are un 44 ca al tău.
- E serios cu artileria lui. - Aici e dosarul.
- Billy Bear. - A mai lucrat cu Ganz înainte.
- Asta cine e?. - Henry Wong. A lucrat cu ei.
Kehoe, vino aici. Vreau să-ţi arăt ceva.
- Spune-mi e acelaşi tip?. - Dick Fututul Tracy.
- Mai e vreunul din ăştia prin zonă? - E unul.
- Vino aici, Cates. - Da!
Al dracu încărcător! Kehoe.
Vreau să acţionez singur.
E o politică specială a departamentului în ceea ce priveşte uciderea poliţiştilor.
Oricine e destul de nebun să omoare un poliţist e o ameninţare pentru civili.
Nu putem arăta ca şi cum ne ocupăm de răzbunări.
Ce te deranjează?
Mă deranjează când sunt omorâţi poliţişti.
Trebuie să joci în echipă de data asta, şmechere.
Şmecheria a mers binişor până acum. Am un fir.
Fă cum vrei tu.
Infundă-l pe tip şi fă-ne să arătăm bine.
Dar dacă o dai în bară, te duci la fund.
Ştii cum să dai aripi cuiva.
- Vreau să-l văd pe Reggie Hammond. - E la 18.
- Vrei pe cineva cu tine?. - Nu, mersi.
El e Hammond?
Hammond.
Hammond!
- Ai un nume poliţistule? - Cates. Vreau să vorbesc cu tine.
Eşti singur, n-ai adresă fixă, n-ai rude.
O condamnare, jaf armat. Mai ai şase luni.
- Scrii povestea vieţii mele?. - Nu chiar.
Am nevoie de puţin ajutor.
E Henry Wong. Un vechi prieten de-al meu. A arătat şi mai bine.
Sunt în celula asta de doi ani jumate. Şi voi ieşi în şase luni.
Ai venit la cine nu trebuia. Eu nu-mi torn prietenii.
Păcat. Mă gândeam că eşti băiat deştept.
Cred că dacă erai cu adevărat deştept, n-ai fi fost aici.
Un ratat de mâna a doua ca tine nu mi-ar fi de nici-un ajutor cu Ganz.
Ganz va mai sta la puşcărie 2 ani după ce ies eu.
Nu prea mai e de actualitate. Un indian mare l-a scos.
- Cates. - Da?
Te ajut să-l prinzi pe Ganz dacă mă scoţi mai întâi de aici.
Ca să dau de el trebuie să fiu afară.
Îl vreau pe Ganz la fel de mult ca tine şi nu prea mai avem timp.
- Rahat. - Vorbesc serios.
- Scoate-mă de aici. - Mă mai gândesc, Reggie.
Cates!
Trebuie să mă scoţi de aici!
Cates!
Să te fut!
- Dă-mi pixul tău, Bob. - Foloseşti numele tău?
La dracu, nu.
Dacă se află ceva, n-o să cad cu tine.
Şi dacă te duci jos, eşti terminat.
- Îl ai pentru 48 de ore. - Sigur.
Ai o carieră serioasă înaintea ta ca falsificator.
- Hammond. - Ok, trimite-l.
Trebuie să semnezi pentru el. E al tău.
Ai nevoie de mine mai mult decât crezi. Asta arată cât de disperat sunt.
- Aia e ţinuta de închisoare? - 957 de dolari. Îl aveam pe mine.
- Suntem în căutarea unui criminal. - Reputaţia mea e a unui domn.
Poate te îmbrăcăm şi pe tine şi mergem la vânătoare de pizde.
Am avut deja grijă de asta.
Ai avut o femeie? Generozitatea femeilor mă uimeşte mereu.
Nu lucrez aşa. Nu facem nici-un târg.
- Nu facem târguri. Eu am fundul tău. - Ce mod de a începe un parteneriat.
Nu suntem parteneri, fraţi, sau prieteni.
Te ţin cu mine până Ganz e închis sau mort.
Dacă Ganz scapă, o să-ţi pară rău că m-ai întâlnit vreodată.
Deja îmi pare rău.
Asta-i maşina ta? Se pare că ai cam luat ţeapă.
Te-am scos. Unde mergem?
Mergem la un tip pe nume Luther.
- Luther face parte din bandă? - Care bandă, Jack?.
Ştiu să citesc un dosar, fraiere şi nu mai îmi spune Jack.
- E mai bine decât fraier. - Aş putea să-ţi spun mai rău.
Acolo sus, dar nu aşteaptă companie.
Luther nu e prea zdravăn. Nu vreau să iei vreun glonţ.
Acolo. 232.
- Ce şanse sunt să fie? - 100%.
Mai bine îmi dai şi mie o armă.
Sigur, idiotule. Aşteaptă să-ţi dau.
Sper ca marea ta chestie să ducă la ceva.
Ce e, Luther? A durut? Pare dureros.
Luther, cu tine vorbesc.
- Hammond, aruncă arma. - Nu îndrepta arma aia spre mine.
- N-o îndrepta spre mine! - Dă-mi arma.
- Îl caut pe Ganz. - Nu l-am văzut de ani de zile.
Tocmai ai tras în mine. Cred că ştii unde e Ganz.
Cui îi pasă ce crezi?
Mai bine i-ai spune totul. Are nişte coaie cât uşa.
Luther, eşti supărat pe mine?
De ce zâmbeşti? Marea ta chestie s-a dovedit un rahat.
Mă apăram.
- Vreau să arestez pe cineva. - Gura!
- Ce ai, Jack?. - Port ilegal de armă.
Împotrivire la arestare. Mă mai gândesc şi la altceva până mâine.
- Cred că aşa o să faci. - Ia-l de aici.
- La revedere, Luther. - Să te fut, Reggie.
Vreau un avocat.
Stai aici... ok?.
Ia-ţi mâinile de pe mine.
Doamnelor păreţi că aveţi nevoie de ajutor.
Nu avem nevoie de alt avocat care să ne aburească.
Oraşul se duce jos din cauza prostituţiei.
- Alo? - Jack Cates, vreun mesaj?
O doamnă a sunat să spună că vrea colegul ei ocazional de cameră.
Ar vrea să vorbească cu el deseară după servici.
Uite, Elaine, nu ştiu când pot să ajung.
Lucrez din greu.
Şi nu-mi face plăcere. Am câteva lucruri de care să mă ocup.
Nu aşa procedează oamenii care ţin unul la celălalt.
Rahat!
O să faceţi amândouă câte un pic de închisoare. 30 de zile fiecare...
...doar dacă nu aranjăm ceva.
- Putem merge în camera asta. - Să mergem.
- Eram gata să primesc nişte păsărică. - Nu suntem la vânătoare de păsărele.
- Stomacul îmi ghiorţăie. - Mâncăm când spun eu.
Vreau mâncare acum. Dacă nu-ţi convine, du-mă înapoi la puşcărie.
Mă tratezi ca pe un rahat. Vreau să mănânc într-un loc drăguţ.
Stai. Mi-e foame. Să luăm ceva de mâncare.
Vreau mandoIine şi viori...
Uite... Uite-ţi masa.
Hai.
- Cine era la telefon? - Nu e treaba ta.
- Taci din gură. - Cred că era iubita ta.
Care e problema ei? La fel ca a unei jumătăţi din populaţie.
Nu poate obţine slujba pe care o vrea. Şi asta o deranjează.
- Şi ce-ţi pasă ţie? - Am fost la puşcărie.
Eram înconjurat de bărbaţi în haine vărgate 24 de ore pe zi.
Cu hainele tale, pare că-ţi plăcea asta.
- Încotro, deţinut? - Districtul Mission. Unde stă indianul.
- Spune-mi despre prietena ta. - Nu dau astfel de detalii.
Am fost în închisoare. Am obosit să tot ascult minciuni despre pizde.
- A fost ceva săptămâna trecută?. - Noaptea trecută.
- A fost mişto? - Da...
Dimineaţă am intrat cu ea într-o ceartă.
Măcar ai avut grijă mai întâi de afaceri.
Are sâni mari?
Mi se pare că o să fie o noapte lungă, deţinut.
- Care-i treaba? - Billy lucra la acest club.
- L-am auzit vorbind de asta. - E un cartier periculos aici.
Doar păzeşte-mi spatele. Prefă-te că ai insignă.
Pe mine mă vor bate, dar pe tine te vor omorî.
E uimitor cât de departe îi poate duce o insignă şi un pistol pe unii tipi.
O atitudine de rahat e ceea ce te-a ajutat.
Poliţiştii albi se luau de mine şi de prietenii mei.
- Îşi tot fluturau insignele. - Experienţa contează.
- Facem pariu? - Două probleme.
Eu nu mă joc şi tu n-ai ce să pariezi.
Dacă găsim vreo urmă, mă laşi să-mi găsesc şi eu o femeie.
Oricine vorbeşte despre femei ca tine, nu înţelege care-i treaba.
Sunt în închisoare de trei ani. Mi se întăreşte scula chiar şi când bate vântul.
E un pariu, dar când vei pierde, îmi spui adevărul.
- Pe cine caută Ganz? - Despre ce vorbeşti?
Să te fut! Pariul a căzut.
Bine, uite...
Dac pierd, îţi spun tot ce vrei să ştii.
Ne-am înţeles. La dracu, poate că o să-ţi dau chiar şi insigna mea.
Rahatul şi experienţa e tot ce contează.
Vino şi experimentează un pic din rahatul meu.
Nu e un loc prea popular pentru fraţi.
Mi-au plăcut mereu ţăranii. Sunt multe asemănări cu tine.
Sal'tare.
- How ce? - Da?
Vreau ceva de băut. Vodcă.
Ce zici de un Black Russian?
Black Russian. Ce glumă bună.
Sunt negru, dar vreau o vodcă clasică.
Că tot stăm aici de vorbă..
Mă întreb dacă ştii cumva unde îl găsesc pe Billy Bear?
- N-am auzit nicodată de el. - N-ai auzit de Billy Bear?
Uite aici...
- Acum ai auzit de el?. - Ce tot spui?
- O să mă uit pe aici. - Nu dau un rahat pe ce-o să faci.
Bine.
N-am văzut atâtea funduri de ţărănoi în toată viaţa mea.
Păreţi de-ai casei pe aici. Îl caut pe Billy Bear.
Ăsta-i locul nostru, negroteiule.
Eşti un dur, ţăran poponar.
AI înnebunit? Pleacă de acolo.
Crezi că mă joc aici?
E o treabă a poliţiei. Îl caut pe un indian numit Billy Bear.
Ştiu că voi toţi de aici vreţi să cooperaţi cu mine.
Nu era necesar. Aveam situaţia sub control.
Unii dintre noi cetăţenii sunt alături de tine mereu, ofiţer.
- Care-i problema ta? - Sunt eliberat condiţionat.
Pune-ţi fundul de ţărănoi jos.
Ascultaţi.
Nu-mi plac albii. Urăsc ţărănoii.
Iar voi sunteţi ţărănoi. Îmi place asta.
- Eşti plin aici. - Mi-au fost returnate taxele.
Rahat! Eşti prea prost să ai o slujbă.
Nu e plăcut? E naşpa rahatul ăsta, nu?
- Ce fel de poliţist eşti şi tu? - Sunt cel mai rău coşmar al tău.
Sunt un negru cu insignă. Pot să vă trag şuturi în cur câte doresc.
Unul era minor, altul a atacat un poliţist.
Ai ieşit din afaceri.
Să vedem ce mai putem face pe aici.
Ok, uite... Indianul e cu o tipă.
In Chinatown. Locuieşte deasupra magazinului de bijuterii.
- Nu te-am întrebat de fată. - Asta trebuie să fie de ajuns.
E tot ce ştiu.
Uite ce e, ai început o afacere aici
şi nu vreau să vin aici în fiecare seară să-ţi distrug clientela.
Restul ţăranilor de aici să ştie că de acum e un nou şerif în oraş.
Iar numele lui e Reggie Hammond. Toţi să stea cuminţi.
- Cum merge? - Ai ceva pentru mine.
- Despre ce vorbeşti? - Arma pe care ai luat-o de la ţărănoi.
- Ai văzut? - Da.
- Uite-o. - Şi cuţitul.
Nu-ţi scapă nimic, Jack.
L-am luat destul de rapid.
Îmi datorezi fundul tău. Dă-mi arma şi suntem chit.
Ai făcut treabă bună, Reggie. Meriţi o recompensă.
Uite.
- Nenorocitule. - Asta sunt.
Hei! Hai să găsim un indian.
Nu cred că e cineva acasă.
Să verificăm în spate.
Sper să ne distrăm la fel de bine ca în barul ăla de ţărănoi.
Ai văzut cun i-am rezolvat pe băieţii ăia?
De ce nu iei o portavoce să anunţi că venim?
- La ce se uită? - Nu ştiu.
TV-ul s-a schimbat. Fii atent.
Aia probabil e prietena lui BiIIy.
- Poliţia, nu mişcă nimeni. - Rămâi unde eşti.
- Las-o, sau mai încasează una. - Fata aste se crede Babe Ruth.
- Poliţia. Lasă arma jos. - Nu mă lua cu rahatul ăsta poliţienesc.
Uite, nu trage.
O să-mi scot insigna.
- Am mai văzut insigne false. - Hei, drăguţo...
Ascultă. Tipul ăsta e un poliţist nervos.
Taci! Sunt genul calm.
Ştiu că nu vrei să te împuşc.
Dă-mi arma.
- Ar fi bine să fie pe bune. - Hai, să-ţi văd insigna.
- Nu am una. - Cheamă poliţia.
Lasă telefonul. O să-mi răspundeţi amândoi la nişte întrebări.
Bine... care dintre voi l-a văzut pe Billy Bear?.
Nenorocitul ăla nu e aici şi nu se mai întoarce aici.
- Poţi mai bine de atât. - N-a mai venit pe aici de 2 săptămâni.
Sună ca o poveste de iubire zbuciumată.
Da, ne-am bumbăcit un pic cam prea mult.
Stai, am fost în închisoare trei ani.
Poate doamnele astea vor un pic de bumbăceală cu mine.
- Las-o naibii. - Hai.
Dacă-l găseşti pe Billy, spune-i să stea departe de viaţa mea.
Să mergem.
Asta-i de rahat!
Un nebun îmi ia pistolul şi începe să ucidă oameni cu el.
Ar trebui să fiu în pat cu iubita mea,
nu pe stradă cu un ratat de negru ca cărbunele.
Pleacă. Pot să am singur grijă de Ganz.
Nu poţi să ai grijă de nimic.
M-ai tras de cur de la început.
- Nu mi-ai dat nimic. - Şi eu sunt impresionat de tine.
Am bătut la o uşă de rahaţi.
Luther sau tu trebuie să-mi spuneţi despre ce-i vorba.
Ai 48 de ore. Ceasul merge.
- Nu mi-a plăcut cum m-ai întrebat. - Cui dracu îi pasă?
Eşti doar un escroc cu bilet de voie.
Eşti doar un găinar cu număr de deţinut.
M-am săturat de aburelile astea.
Spune-mi adevărul sau te bat de-ţi sună apa în cap.
O să mă baţi? Ţi-ai pierdut minţile.
Nu sunt în toane bune.
O să fie jenant pentru tine şi pentru poliţie.
Uite ce e, negroteiule, eu lupt murdar.
Nenorocitule!
Nu mă pune la gunoi! Dă-te naibii la o parte!
- Ce se întâmplă aici? - Nimic.
- E în regulă. Sunt poliţist. - Ridică mâinile.
Sunt prea obosit. Arma şi insigna sunt în maşină.
Verifică, Bill. La maşină.
Ce naiba se întâmplă?
Au sunat 2 femei şi au spus că le-a intrat cineva în casă.
I-am arestat. Ai fost pe drumul cel bun.
De ce n-o faci singur? Avem lucruri mai bune de făcut.
- O să fac un raport mâine. - O să fac un raport azi.
Vine cu teritoriul.
- E bine că aţi venit. - Vreţi să încercaţi din nou?
- Cheamă-ţi prietenii înapoi. - Ţi-au salvat fundul.
- Asta o să le spui. - O să trec asta în raport.
Te cred şi eu.
- Cât îţi datorez? - Zece dolari.
Nenorocitule!
Spui tot sau mergem înapoi, chiar aici şi acum.
Vreau să ştiu ce este între tine şi Ganz.
Am aşteptat nişte bani cam mult timp... vreo 1/2 milioane.
Începi să te prinzi?
Spune-mi de bani.
Eu şi nişte prieteni am jefuit un dealer în timpul unei tranzacţii.
E genul de bani pe care nu-i raportează furaţi nimeni.
Unul din ei mi-a dat mie banii. Acum are arma ta.
- Vrea banii tăi? - Eşti chiar un poliţist deştept.
Cât vrei? Vrei să împărţim 50-50?
- Nu chiar, deţinut. - Nu pot să am nimic din ei?
Eu cred în datorie, băiete.
- O să fie bine de acum. - Unde sunt banii?
În portbagajul maşinii mele.
Bine, partenere.
Dar fii atent: nu suntem fraţi, parteneri sau prieteni.
Dacă Ganz pleacă cu banii mei, o să-ţi pară rău că m-ai întâlnit.
- Unde naiba e maşina aia? - Stai liniştit, e în parcare.
- Trei ani de zile? Rahat! - Rahat?
O să-ţi spun un mic secret. Ai trecut.
- Şi acum? - Acum te joci de-a poliţistul.
Supraveghează clădirea cât trag eu un pui de somn.
Nenorocitule! Ai ştiut tot timpul unde sunt banii.
Aproape că mi-am lăsat curul împuşcat. E greu să fii poliţist.
Garajul se dschide la şapte. Trezeşte-mă cu un sfert de oră înainte.
Jack, spune-mi o poveste.
- Să te fut! - Asta-i una dintre favoritele mele.
Da, da...
- Dormi în timpul serviciului. - Se deschide în cinci minute.
- Uită-te după Ganz. - Ai riscat lăsând banii aici.
Ştiam că Ganz e închis. Ştiam că Luther nu m-ar trăda.
Luther tocmai a traversat.
Tipul a tras într-un poliţist şi e liber pe stradă.
Sistemul judiciar e de rahat.
- Vreau să-mi iau maşina. - Cum vă numiţi?
Reggie Hammond.
- E de trei ani aici. - Da, am fost foarte ocupat!
Al, adu 29-012. E aici de trei ani.
- Încarcă bateria. - Facem asta în fiecare lună.
Mulţumesc.
Iat-o.
Ia te uită ce praf e pe ea. Trebuia dusă la o spălătorie.
Nu ştiam că întunecaţii se dau în vânt după chestii străine.
Unul dintre rahaţii albi tocmai şi-a luat ultimul CadiIIac albastru.
Sper să nu mă vadă vreunul din prietenii mei în maşina asta.
- Nu-mi pasă cum arată. - N-are deloc clasă.
Clasa nu o poţi cumpăra. Uită-te cum arăţi în costumul ăla de 500 de dolari.
- E al tău? - Erau la modă.
Dacă treci de la jaful armat la peşte, e totul în regulă.
Uite banii.
Ai grijă!
Hei, pune aia jos.
Luther!
Mă duc după bani.
Haide. Stai aproape.
- Stai. - Sunt poliţist.
Ne întâlnim la Vroman, şi-mi aduci acolo rahatul. Mersi.
Vodca şi un twist şi vreau nota.
- Hei, baby, Sunt Reggie Hammond. - Şi ce dacă?
- Hei, eu sunt Reggie Hammond. - Sunt cu cineva.
Ce mai faci? Mă numesc Reggie Hammond.
Asta nu-i noaptea mea.
- Arăţi rău. - Da? Şi tu la fel.
Din câte am auzit l-ai pierdut pe Ganz a doua oară.
Şi un frate de culoare te-a bătut de te-a spart.
- Ceva telefoane? - Nimic.
- Kehoe. - Da.
- Rapoartele tale întârzie, Cates. - Le vei avea mâine.
Poţi depinde de ele. Rahat.
- Plec. - Trebuie să aştept un telefon.
Ar trebui să te odihneşti.
Da, e aici. Cates, e pentru tine. Linia trei.
- Nenorocitule, unde eşti? - La muncă, idiotule.
Elaine, îmi pare rău. Credeam că e altcineva. Treburi de poliţie.
- Nu mă mir de ce eşti aşa popular. - Îmi pare rău de asta.
- Jack. - Jack?
Era să uit, a sunat prietenul tău de la moravuri.
- Ai făcut nişte arestări cu el la un bar. - De ce nu mi-ai spus?
- Care e numărul? - E pe biroul meu.
- Trebuie să te pun pe aşteptare. - Nu mă pune tu pe mine.
Nenorocitule.
E acolo.
- Reggie Hammond. - Unde eşti?
Te-am aşteptat să suni.
Sunt la Vroman în Filmore.
Ştiu că nu cunoşti locul. Fraţii se învârt pe acolo.
O să vin acolo. Nu te mişca.
- EIaine e pe cealaltă linie. - Iisuse!
- Elaine? - Jack... Să te fut!
Rahat.
- Eu sunt Reggie. - Eu, Candy.
Uite ce, dacă nu mă bubui în seara asta, o să explodez.
- Ştii tu, sex. - Ăsta-i cel mai frumos mod să ceri?
E 10:05, până la 10:10, vreau să fiu în cineva.
Să mergem peste drum... Nu am bani.
Nu poţi să plăteşti nici camera?
Jack, vreau să ţi-o prezint pe prietena mea Candy.
- Bună. - Şi la revedere.
- Poate ne vedem mai târziu. - Sper. Eşti aşa de necioplit.
- Unde-i Luther? - Unde-i Ganz?
L-ai pierdut. Luther a luat un taxi până la hotelul de vizavi.
- Poate ar trebui să-l vizităm. - N-are rost.
Nu e un "Nu deranjaţi" pe uşa lui. Vorbim cu el mâine.
- Aşa o să-l prindem pe Ganz. - De ce nu iei banii pur şi simplu?
Puteam să fac asta, dar îl vreau pe Ganz la fel de mult ca tine.
Îţi spun un secret...
Păstrează-l. Sunt prea obosit să mă cert pe tema asta.
Mulţumesc că ai sunat.
Când ţi-am spus negrotei, n-am vorbit serios.
Mi-am făcut doar datoria să te protejez.
Faptul că-ţi faci datoria nu explică totul, Jack.
Câtă vreme nu eşti Abe LincoIn, vezi tipa aia?
Ar vrea să mă ducă la un hoteI şi să mă fută în draci.
- Am nevoie de bani pentru cameră. - Am...
- 20. - Ar trebui să ajungă.
- Distracţie plăcută. - E sex, Jack.
- Vii aici des? - E locul meu favorit.
E soţia mea. Şopteşti la urechea nevesti-mii?.
Am bani doar pentru o noapte.
Lipsa păsăricii te face tare, omule! Să mergem.
- Unde vrei să mergem? - La hotel.
Rahat! Scuză-mă, te rog.
- Stai puţin! - Ai fost cam rapid.
Luther intră în acţiune.
Deschide haina... ambele părţi.
- Dă-i drumul. - Banii mai întâi.
Arată-mi. Acolo.
- RosaIie, eşti ok? - Despre ce vorbeşti?
Am spus că n-o să-i fac vreun rău.
La dracu! Ai pierdut un autobuz furat!
Cinci crime duc la Ganz şi tu ai dat-o în bară pentru un deţinut negru.
L-am făcut negrotei, cu siguranţă.
Rahatul ăla n-a făcut ceva legal toată viaţa lui.
Asta-i pentru tine. Suspendare.
- Protejezi un deţinut! - La dracu!
Asta are mai mult creier decât o să cunoşti tu vreodată.
- Are şi coaie mai mari. - Asta nu înseamnă nimic pentru mine!
Să plecăm de aici.
Unde crezi că te duci?
- Nu fi aşa dur cu el. - Du-te-n pula mea, deţinutule.
- Cum a ajuns maşina mea aici? - Am sechestrat-o.
- Te întorci la mititica. - Ganz a fugit cu banii mei.
Iar acuma mă duci la închisoare cu propria mea maşină. Asta nu-i corect.
Multe lucruri nu sunt corecte.
Aş bea aceva. Fac cinste. Va fi cadoul meu de despărţire.
- Mă simt de parcă te-aş fi dezamăgit. - Nu, a fost bine.
- Le-am făcut zile fripte. - Dar nu i-am prins.
- Alo? - Vreau să vorbesc cu Kehoe.
Kehoe, răspunde naiba la telefon. E pentru tine.
- Cum merge? - Nu prea bine.
- Dar ceilalţi tipi? - Sunt in stradă.
- Aeroportul? Gara? - Sunt curate.
Au abandonat autobuzul în Chinatown. De atunci, nu mai avem nimic.
Vorbim mai târziu.
Nimic! Nici Ganz, nici indianul.
Aeroportul e curat, autobuzele, gara, docurile... Rahat!
Păcat. Parteneriatul nostru s-a sfârşit înainte de a începe.
Ce mai parteneriat.
- Cu doamna ce mai e? - Ne-am certat iar. De ce?
Dacă aş fi deprimat şi aş avea o doamnă m-aş duce s-o văd.
Nu, mă împac cu ea mâine.
- Dar tipa indianului? - Nu s-ar întoarce acolo.
Au găsit autobuzul în Chinatown.
- Poate i-a făcut o vizită. - Tipa lui BiIIy nu e interesată.
- O să-i bage un glonte în cap. - Da, înţeleg.
Acum, ai lucruri mai importante de făcut, adică să te întorci la închisoare.
- Chinatown? - Da.
UIte-o, Jack.
Orice aş face, acoperă-mă.
Haide.
Am auzit că ai avut vizitatori. Nu mă minţi.
Răspunde-mi!
Eşti fata lui Billy. Mereu ai fost fata lui.
Omul poate trăi sau muri, tu decizi. Dă-ne drumul.
Altfel e mort.
- E în cameră, pe hol în jos. - Unde e Ganz?
- Pe celălalt culoar în capăt. - Bine, haide.
Renunţă, Billy. N-ai nici-o şansă.
Billy, o să pierzi.
Jos!
Haide.
S-a terminat.
O să te omor!
Ar fi trebuit să ştii, Reggie, că dacă te pui împotriva mea, o să pierzi.
Mai e un lucru de care trebuie să mă ocup.
Hei, poliţaiule, uite. Am ceva pentru tine.
- N-o să reuşeşti. - Ce tot spui acolo?
Am arma ta. Am banii. Am totul.
- Scoate-i creierii. - Prostii! N-o să facă asta.
Nu-i aşa, poliţaiule?
Eşti nebun, omule? Nu vorbeam serios.
Am fost împuşcat! Nu-mi vine să cred. Am fost împuşcat.
- Ai terminat, gata. - Tu!
Trebuie să plec, ok?.
- Uite ceva pentru tine. - Nu sunt de meserie.
Cumpără-ţi ceva. Mă grăbesc.
Mă aşteaptă un poliţist jos.
O să mă întorc în aproximativ 6 luni şi vom merge să dansăm.
- Ok, ai grijă de tine. - Şi tu.
Ne mai vedem.
Spune-mi cât de tare ai fost.
Nu-mi plac rahaturile astea macho.
Am fost tare. Ar trebui să-mi bronzez puţin scula.
Despre asta vroiai să vorbim?
Am aşteptat trei ani banii ăştia.
Unde e acum rahatul tău cu datoria?
Sunt banii tăi. Vor fi aici când ieşi.
- Nu vrei nimic din ei? - Nu e genul meu.
Îmi trebuie o maşină. Împrumută-mi câteva mii când ieşi.
- Ce fel de maşina vrei? - Decapotabilă. Sunt genul decapotabilei.
- S-a făcut. - Bine.
Chiar dacă-mi dai bani pentru maşină, nu ineamnă nimic.
Dacă aud că ai încălcat legea, îţi arestez fundul.
Ştim amândoi ca o să fiu un cetăţean onest de acum înainte.
Dar dacă m-aş decide să fiu iar hoţ, crezi că ai putea să mă prinzi?
Îmi dai bricheta înapoi, Reggie?